Inte illa, soldat.
- Kapten Nelson Holderman. - Major Charles Whittlesey.
Tyvärr är vi inte förstärkningstrupper.
Vi skulle tillbaka när tyskarna kom in bakom oss.
- Ni kom vid precis rätt tidpunkt. - Det verkar så.
Men jag har knappt 80 man, och om ni ursäktar-
- verkar tyskarna inte vilja ha er här.
- De får ta och vänja sig vid det. - Uppfattat, sir.
- Jag kan försöka. - Nej!
- De skadade behöver vatten nu. - Gaedeke, sätt upp en vakt här.
Skjut alla som försöker hämta vatten innan vi tagit krypskytten.
Här är vi. Det här är den tyska fronten.
Resten av vår division är på vår högra flank, bortom kullen.
Enligt generalen är fransmännen till vänster om oss.
Schenk, ta Gaedeke och en pluton, och anslut er till fransmännen.
- Några frågor? - Nej, sir.
Se till att det blir gjort.
Varför använder vi franska gevär? Vi är amerikaner.
- Vi borde ha amerikanska vapen. - Du är inte amerikan, Krodoshinsky.
Klart jag är. Jag klarade provet.
- Vilket prov? - Det man får på Ellis Island.
- Gjorde inte du provet? - Behövdes inte. Jag ser bra ut.
Provet gör en inte till amerikan, bara till civilist som kan värvas.
- Du, jag är här som amerikan. - Du är polack.
Det är bara i Amerika som jag är polack.
I Polen är jag en jude som får bo i skiten och göra stövlar åt befälen.
Jag gjorde provet, Lipasti. Vet du vad de sade?
De sade att jag kunde bli precis vad jag ville.
Så säg aldrig att jag inte är amerikan.
Jag gjorde provet.
- Var är de andra? - Vi hamnade i ett bakhåll.
- Fransmännen ska vara till vänster. - Det har de aldrig varit.
- Vi är omringade, major. - Och det vet mannarna om.
Om vi håller modet uppe gör de det också.
Varför är tyskarna så måna om att få bort oss härifrån?
Därför att vi hotar hela den tyska försvarslinjen.
Det kan de ju inte acceptera, eller hur?
- Nej. - Nej, sir.
Då är vi överens. Våra order är att hålla positionen.
Vi stannar kvar här.
Amerikanska 77.: E divisionens högkvarter
Överste Johnson, vad det gäller den här försvunna bataljonen...
Whittlesey är inte försvunnen.
Vi vet var han är, men kan bara inte nå honom.
- Vems fel är det? - Ingens.
Så är det i krig. Så har det alltid varit, och så kommer det att förbli.
Ett meddelande från Whittlesey. De har stoppat flera tyska angrepp.
De förväntar sig fler. Han är omringad, men tänker stanna-
- tills dess att avlösning kommer.
Jag tror jag är rätt säker på var den där krypskytten är.
Tror du det?
Om han bara stack upp huvudet skulle jag kunna ta honom.
Vad skulle få honom att sticka upp huvudet?
En lämplig måltavla.
- Mannar. - Major.
Vi kommer inte åt krypskytten, men vi har en plan.
Vi behöver verkligen vatten åt de skadade.
Så där, ja.
Skjut, Yoder!
Om de inte ger upp, så måste de utplånas.
De amerikanska styrkorna gör allt för att befria dessa män.
Bryter de igenom i Argonne vore det en katastrof.
Det kommer att krävas specialenheter. Stormtrupper.
Ni kommer att få era stormtrupper, major.
Vi har tagit bandage från de döda att använda på de skadade.
Den här har bara använts på ena sidan.
- Försök hitta en cigarett, sergeant. - Jag skulle verkligen vilja ha en.
Men jag tänker inte rota igenom en död mans saker efter en.
Jag kan inte förstå att det här ska vara till nån nytta, sir.
Det här är ett samtal jag inte vill ha.
Jag var med Pershing när vi jagade Pancho Villa till Peral.
Ni är ett bra befäl, men annorlunda.
Ni är som de här soldaterna. Det här är inte ert liv.
Ni har nåt att komma hem till. Ni har alltid varit ärlig, major.
Är det värt allt det här att hålla positionen?
För såna som general Alexander är det här deras liv.
De förstår inte att våra liv har slitits itu här och ska begravas.
Tror du våra grabbar återgår till sina slitjobb efter det här?
Håller vi ställningarna, så kanske kriget kan få ett slut.
Jag borde se till mannarna. Vi blir visst kvar här ett tag.
Ni ska skjuta mot dessa koordinater till stöd för major Whittlesey.
- Har ni bekräftat siffrorna? - Två gånger om.
Artillerister!
Ska jag kolla om de döda tyskarna har vatten eller mat?
Håll positionerna, så beställer jag biff och potatis.
- Glöm inte räkningen. - Ni får ert i en kolhink.
Nu kommer det prylar! Det kommer bakifrån!
Det är våra grabbar, det!
Det kommer bakifrån!
Jag älskar handelsresande!
Så där, ja!
Tyskdjävlar!
Våra grabbar bombar oss! Ta betäckning!
Djävla svin!
Ta betäckning! Ta betäckning!
Sjukvårdare! Se till att de skadade tar skydd, nu!
Backa!
Tag skydd!
Vad i helvete håller du på med?
- Richards! - Här, sir!
Djävlar! Jag beklagar, sir.
Se till att det meddelandet går fram.
Få dem att sluta, Cher Ami. Du klarar det!
Lägg an! Ge fyr!
Håll ställningarna. Var uppmärksamma.
De djävlarna lär försöka komma runt bakom oss. Efter mig, löjtnant.
Vad har hänt med dig, kompis?
- Ett meddelande. - Läs upp det.
Vårt artilleri beskjuter oss. Stoppa dem, för Guds skull.
- Från Whittlesey. - Whittlesey? - Eld upphör!
Eld upphör! Koppla mig till artilleriet!
Eld upphör! Det är en order! Eld upphör!
Vi beskjuter våra egna!
Eld upphör! Eld upphör!
Sluta skjuta!
- Ge fyr! - Eldgivning!
Rör på er! Nu tar vi de djävlarna!
Håll linjen!
Varför har amerikanerna inte gett upp? Vilka har vi omringat?
Jag vet inte. Jag undersökte utrustningen på deras döda.
De hade varken vatten eller mat.
En av dem hade tre kulor, en annan hade inga alls.
Ingen ammunition. Den här striden borde ha varit över.
Så länge de befinner sig mitt i vår linje-
- kommer de att fortsätta att angripa oss.
Ni måste utplåna styrkan och låta vansinnet få ett slut.
Ja du, George. Det där är rätt imponerande.
De kunde väl ta ut den, men då öppnar sig såret lätt igen.
Ja, låt den sitta kvar.
Mamma sa jämt att jag borde ha nånstans att hänga hatten.
Major, skulle ni kunna läsa ur min Bibel?
"Jag sätter min tillit till Dig, Herre."
"Låt mig icke förvirras. Vägled mig i din rättrådighet."
"Hör mig, och rädda mig. Ty Du är min klippa och min borg."
"Fräls mig från de onda och från de icke rättrådiga."
"För Du är mitt hopp, Herre."
"Jag sätter min tillit till dig i min ungdom..."
Sir? Vill ni slå er ned?
- Hur står det till där? - Det är bara en skråma.
Jag kokar lite vatten. Här.
Tack.
McMurtry sa att ni var advokat innan kriget.
Ja, det var jag.
Jag jobbade med kontrakt och bestämmelser.
Folk som jag och McMurtry är yrkessoldater.
Om vi inte var här, så vore vi nån annanstans.
- Ni kunde jobba i generalens stab. - Jag vill inte jobba åt Alexander.
Ni tycker visst inte att vi borde vara här?
- Nej. - Varför är ni då här?
Livet vore mycket enklare om vi fick välja våra plikter.
Men det får vi inte. Det borde vi inte.
Det är därför jag är här.
Löjtnant... Jag heter major Prinz.
Kan jag erbjuda ett mål mat? Vi har en god gryta.
Nej tack. Jag är fortfarande mätt efter min enorma lunch.
Då tar vi en kopp kaffe.
- Röker ni? - Det är en dålig vana.
Jag bodde sju år i ert land.
Jag måste erkänna att jag föredrar er tobak.
Vi har så att det räcker. Jag kan bjuda er på middag nån dag.
Har ni gott om mat och tobak?
Vi fick ranson för två bataljoner.
Vi är lite underbemannade, men det räcker gott åt 1400 man.
Ni amerikaner har alltid så mycket av allt.
Det spelar ingen roll. Till slut blir ni tvungna att ge er.
- Jag tror inte det. - Är era befäl så grymma?
Ni är omringade, utan möjlighet till undsättning.
Varje natt skickar ni ut patruller som vi har ihjäl.
Vi hör era sårade män skrika. Det är ingen vanära i att kapitulera.
Kanske inte för er. Men mina grabbar är inte såna.
Vad menar ni?
Ni har att göra med ett gäng-
- irländska, polska, italienska och judiska busar från New York.
De kommer aldrig att ge sig. Aldrig.
De är vid kvarnen nånstans. Vi måste hitta dem.
De besköt de stackarna med våra egna prylar igår.
Vi hittar dem.
- Den är klar. - Nej. Och varför ska du få smaka?
- Jag sköt han som hade det. - Detaljer.
Jag tänker inte prata med dig något mer.
- Yoder! Hur är det på bonnvischan? - Big Fork!
- Vad gör ni på lördagskvällar? - Det finns mycket att göra.
Man är inte ute sent, för det är gudstjänst söndag morgon.
- Sen är det möte efter... - Fredagskväll, då?
- Vad roar ni er med, Yoder? - Varför kallar ingen mig för Bob?
- Vem är Bob? - Han! Känner du till förnamn?
Du heter "menige" i förnamn. Du blir aldrig korpral.
- Jag vill bara bli civil. - Ibland campar vi.
- Bönder pratar jämt om att campa. - Vad gör man när man campar?
- Sover utomhus, vid en lägereld. - Och har samma kläder hela tiden?
- Det är en del av det roliga. - Tänk, Rosen. Vi har visst roligt.
- Jag har då inte roligt! - Nu tänker du surt igen.
- Du kommer göra din mor besviken. - Lita på det.
Yoder. Hit med din burk.
Kom igen nu.
- Varsågod, grabben. Ät och njut. - Tack.
- Kapten, bärga det ni kan. - Ja, sir.
Säg åt alla att bara täcka över dem och se till att vila lite.
Skjut inte! Vet de var vi är, vet de också var de har de sina.
Det är ett brittiskt plan!
Han såg dem. Lägg an!
Ned!
Leta rätt på en grop och ligg kvar!
Kartan...
Han har något. Vi har deras position!
Lystring! Divisionen försöker bryta igenom till oss.
De måste få veta var vi är. Vi har skickat ut löpare varje kväll-
- som antingen gått vilse eller blivit dödade.
Det här regnet kan vara det skydd vi behöver.
Jag söker några frivilliga.
Jag kan göra det.
Jag hade nästan mitt på det torra före kriget.
Jag skulle precis till att bli inomhuspilot.
Hissförare.
Jag förbättrade mitt uttal för att få det jobbet.
"På väg upp, hiss tre." "God morgon", "God kväll".
Då hade jag jobbat med fina herrar och damer.
Jag hade haft en uniform med guldrevärer.
Jag hade haft rena händer och inte ont i ryggen som alla andra.
- Vad hände, då? - Vad då? Det här.
Tror du det jobbet finns kvar när jag kommer tillbaka?
Jag får köra en kärra runt New York, precis som alla andra spaggar.
Vi kommer aldrig att komma ikapp de killar som blev kvar där hemma.
Kom till Montana efter det här , så tar vi hand om dig.
Skojar du? Jag har aldrig ridit.
Då ordnar vi en häst som ingen har ridit på.
Skulle du göra det för mig, cowboy?
- Jag har aldrig åkt hiss. - Var hittar armén såna som du?
- Jag var frivillig. - Lägg av, kompis. Var du frivillig?
Vad då?
Det var jag med.
Anmälde du dig frivilligt för det här?
Vilka idioter vi är.
- Kapten. - Undersök de döda tyskarna.
- Se om de har mat åt våra skadade. - Ja, kapten.
Nej, nej!
Okej, okej... Ta det lugnt, vet jag.
Den är din. Du får behålla den.
Ta det lugnt.
Hench!
Jag hittade en!
Herre Jesus... Hench.
Skjut inte.
Jag vill att ni tar ett meddelande från mig till ert befäl.
- Jag vet inte om det går för sig. - Är ni hellre fånge?
Nej, men först tar ni mig, och plötsligt lämnar jag meddelanden.
- Är jag inte nån sorts spion då? - Nej.
Ni och era kamrater är mycket modiga.
Jag avundas er befälhavare sådana soldater.
Titta ned dit, bara.
- Jag vill rädda liv. - Ja, sir.
Major?
Ingen eldgivning.
- Hej då, kompis. - Adjö, kamrat.
Jag har ett meddelande från tyskarna!
- Hur behandlade de dig? - De lappade ihop och matade mig.
- Vet du nåt om Leak? - Han är fånge, men mår bra.
- Bra. Se till att vila upp dig. - Tack, sir. Ordna ett vapen.
Hollingshead hedrade sin nation genom att vägra svara på frågor.
Era skadades lidande hörs ända till de tyska linjerna.
Vi vädjar till er människokänsla att ni ska kapitulera-
- eftersom motstånd är meningslöst under omständigheterna.
Undertecknat av major Prinz.
Jag tror att vi har övertaget. Annars hade de inte skickat det där.
Vad svarar vi, major?
Inte godtagbart.
- Hur står det till med det där? - Det kunde varit bättre.
Löjtnant Leak är en bra officerare. Han är från Texas.
Vi förlorade drygt 60 man i vårt eget bombardemang i dag.
Vi har knappt 200 stridsdugliga soldater kvar.
Jag förstår inte hur de klarar av det.
Underskatta dem inte, kapten.
För två dagar sen skötte en kines vår fälttelefon och löparen var indian.
De är döda, men det är inte poängen.
De här italienarna, irländarna, judarna och polackerna-
- skulle aldrig hyra mig som advokat eller ens synas med mig.
Men vi kommer aldrig någonsin att få vara bland bättre soldater-
- eller bättre män, än dem vi är här med i kväll.
Major, jag tillhörde Teddy Roosevelts Rough Riders.
Jag har aldrig haft ett bättre befäl än ni.
Vet ni att era mannar skulle göra vad som helst för er?
Tack, George.
Nej!
Framåt!
Rör på er!
Fram mot linjen!
Era djävlar!
På det där viset träffar du ingenting!
Ordna ammunition åt mig.
Åh, kompis...
Rör på er! Sprid er!
Rör på er!
- Gick det bra? - Jadå.
Tillbaka!
Busar. Busar från New York.
Din dumma spagge. Jag trodde du var skadad på riktigt.
Här är min chans. Jag ska till ett sjukhus där det finns sköterskor.
- Har jag sagt vilken charmör jag är? - Du ställer nog till det, du.
Ja, det har du rätt i.
Kom nu.
Jag beklagar, kompis.
Godez, täck höger flank. - Hackett, håll position här.
Major Whittlesey.
Det blir befordring och medaljer åt alla.
Undra på att planen inte hittade stället.
Men artilleriet hittade det, general.
Var är resten av bataljonen?
Gaedeke fanns det inte tillräckligt mycket kvar av för att begrava.
Schenks pluton är där ute någonstans.
Jag skickade honom till fransmännen ni sa fanns på vår flank.
- Det är godtagbara förluster. - Inte för mig, sir.
Jag förstår känslorna för era mannar.
Ni sa att flanken var skyddad och beordrade min grabbar att anfalla.
Ni sa att vi skulle få förnödenheter , vilket vi inte fick.
- Kallar ni det godtagbart? - Ja, det gör jag.
Vi bröt igenom tyskarnas linjer för att ni höll ställningarna här-
- och störde dem. Ni har gjort något otroligt här.
Ni hade 600 man att tänka på, medan jag hade 20000.
Det får jag leva med.
Det kommer bilar för att hämta era män. De har genomlidit helvetet.
Ni kommer aldrig veta vad de genomlidit, eller vad de klarar av.
De är bättre än ni är, general. Bättre än jag. Det är de alltid.
Ni och befälen kan få åka i min bil.
Inte godtagbart. Jag stannar med mina mannar.
Jag förstår.
Hör upp! Vi ska röra på oss!
Major Whittlesey, kapten Holderman och kapten McMurtry-
- tilldelades kongressens hedersmedalj.
Menige Krotoshinsky tilldelades medaljen för utmärkt tjänst.
Cher Ami, den skadade duvan som bar meddelandet-
- om att stoppa artillerielden mot Whittleseys trupper-
- har numera en hedersplats på Smithsonianinstitutet.
Whittleseys envisa motstånd på tyskt territorium-
- lyckades tillsammans med den amerikanska offensiven-
- bryta igenom de tyska linjerna.
Whittlesey ledde över 500 män in i Argonneskogen.
Knappt 200 följde honom därifrån efter deras femdagarsbelägring.
Det stora kriget tog slut fem veckor senare.
Översättning: Birger Thelander OrdioVision Resync by Howard